Team Wild Animals Only Released On: Www.HoundDawgs.org.
DØDEN ER HER
Vi vet ikke hvor vi er.
- Jo da. - Vi er på Laurel.
Dette er mitt nabolag.
Stopp bilen.
- Hva er det? - Dette er gaten min.
Jeg må gå.
- Jeg må se til dem. Beklager. - Adrian...
Jeg må ta farvel.
Det er snart ikke mer bensin.
- Har foreldrene dine bil? - Ja.
Jeg løser bensinproblemet.
BASERT PÅ TÅKEN AV STEPHEN KING.
Jeg kommer straks.
- Jeg blir med. - Jeg klarer meg.
Det er ok.
- Jeg hjelper til å fylle bensin. - Jeg blir her.
Nathalie, fortell hva som skjer.
Når inntreffer mirakelet?
Den svarte våren er mirakelet.
Drittpreik!
Da det skjedde i 1860...
var det etter et overgrep på en jente, og nå har det hendt igjen.
Naturen tok Mikhail fordi han hadde gjort fæle ting som han kom i fengsel for.
Naturen tok Link for det han gjorde mot meg.
Og Romanov fordi han beordret Link.
Og hver gang skånet hun meg.
Tenk på det før dere stiller spørsmål ved meg igjen.
Jeg savner den.
Skal du gå ut dit igjen?
Snart.
Når jeg vet hva den vil at jeg skal gjøre.
Best du ikke rører meg. Moren din vil skyte hånden av meg.
Selv om den er brent så liker jeg den.
Noe nytt fra vestfronten?
De krangler en masse om hvordan rasjonene skal fordeles.
Det er mest Gus og hans kalkulator.
Han har begynt å prate om å bunkre.
Ekspedisjoner.
Han spør etter frivillige.
Jeg kan tenke meg at det går tregt.
Dette kommer til å bli ille.
Det er alt ille.
Det vil bli enda verre.
- Kan jeg hjelpe? - Du kan finne et rom til meg.
Et rom uten vindu.
Får jeg slå meg ned?
Naturligvis. Vær så god.
Vi giftet oss her.
- Liza og jeg. - Viet Romanov dere?
Ja.
Og han begravde henne også.
Da han gjorde det, sa han:
"Gud hører din bønn om du bekjenner din tro på Ham."
En kirkelig måte å si: "Det er din feil som ikke ba nok."
Jeg er glad han ikke kom tilbake.
Da du kom inn gjennom døren alene...
følte jeg meg...
lettere.
Det må ha vært vanskelig for deg.
Hva?
Å ta hånd om et barn alene.
Moren min var ikke...
Hun var ikke nærværende.
Så jeg vet hvordan det er å bli oppdratt av en far som...
Det var det siste jeg ønsket for Jay.
Men sånn ble det.
Jeg ante ikke hva jeg gjorde.
Jeg vet ikke hvordan man...
prater om ting eller lærer noen
hvordan man skal være...
et menneske.
Og jeg feilet.
Jeg oppdro en gutt som...
Hva da?
Jeg tror at han gjorde det.
Jeg tror at en del av meg forsto det alt samme kveld.
Men da jeg gikk ut etter deg i tåka, følte jeg det i hele kroppen.
Jeg tror at han voldtok henne.
Kom.
Hei, pappa.
Det står mat på komfyren om du vil ha.
Hvor er mamma?
I stuen.
Tredje dag etter at tåka kom
kunne hun ikke sove. Hun var så redd.
Da jeg våknet sto hun på verandaen.
De hadde tatt henne.
Hvem?
Fuglene.
Store flokker.
Jeg hentet geværet, men da var det for sent.
Alt er min feil.
Jeg oppdro ham.
- Du er et godt menneske. - Nei.
Da hun døde, mistet jeg ham også.
Hvordan kommer man over tap?
Hvordan kommer du over Benedict?
Visste du at sporene som fly etterlater på himmelen
inneholder miljøfarlig sykehusavfall?
Så mange grusomheter i verden.
Fryktelig.
Onde mennesker. Onde, onde mennesker
som skader selve opphavet til livet.
Og nå har Moder Jord fått nok.
Jeg vet ikke hva jeg skal gjøre.
Det gjør du.
Du har blitt forblindet av samfunnet, men innerst inne vet du det.
Du vet, og det er ikke din feil.
- Du trenger bare å åpne øynene. - Hvordan gjør jeg det?
Kjenn din hensikt.
- Jeg vet ikke hva min hensikt er. - Jo da.
- Fortell hva det er! - Kjenn etter. Stol på instinktene dine.
- Jeg har nok ingen. - De er bedre enn du tror.
- Jeg har ingen hensikt. - Alt i naturen har en hensikt.
Til og med volden.
Dyr dreper for å overleve. Ikke for gledens skyld.
Det gjør bare mennesker, og ved å gjøre det krenker de naturens orden!
Det er derfor den svarte våren er her.
Den er her for å ta dem som krenker.
Jay?
Min hensikten er å gjenopprette orden.
Det har det alltid vært.
Du har bare fulgt feil lov.
Kler jeg den?
Kjempepent.
Kom!
Jøss.
Pokker.
Nå tar jeg deg.
- Gikk det bra? - Flaks at jeg tok en stor hjelm.
- Vent, så kommer jeg. - Det er ok.
- Går det bra? - Ja da.
Føles dette forlokkende?
Hva da?
Du vet... Hagemøbler, grillfester, julebelysning...
Jeg husker ikke, hvis du husker?
Jo, men hva sier magefølelsen?
Det låter ganske hyggelig.
Syns du ikke?
Nei.
Restaurantdelen er nok nærmere.
- Det er 800 meter dit. - Etter en uke uten strøm...
er nok maten for dårlig til at det vil være verdt strevet.
- Kanskje vi skal satse på Pricemart. - Den kan alt ha blitt plyndret.
- Vet du hva hun gjør nå? - Hvem?
Det vet du. Alex.
- Hva gjør hun, Shelley? - Kysser gutten hun anklaget for voldtekt.
- Herregud! - Det angår ikke oss.
Det er noe som ikke stemmer.
Hør her... Jeg vet ikke hvordan det er å miste et barn
men det kunne ha hendt hvem som helst.
Det du gjør er farlig. Du må slutte.
- La henne prate. - Hun var der inne med datteren min.
Hun rørte ikke en finger, og siden så jeg henne komme ut fra tåka uten en skramme.
- Virker ikke det rart? - Det er rent galskapspreik.
- Hun mistet datteren sin. - Hun risikerer å skape hysteri.
Jaså, den sørgende kvinnen er hysterisk?
Er det sånn du håndterer dette?
Hun har et poeng.
Jeg prøver bare å beskytte mitt kjøpesenter.
Det er ikke ditt kjøpesenter.
Hvor har dere vært?
Stått på rulleskøyter.
- Moren din leter etter deg. - Selvsagt.
Det fins verre ting enn en mor som bryr seg.
Vi trenger vann.
Det fins i lageret under servicekorridoren.
Kan du fikse det?
Selvsagt.
Toppen.
Hallo!
Lukk opp!
Slipp meg ut!
Trodde du at jeg hadde tenkt å la deg fortsette sånn?
- At du skulle få skade henne igjen? - Lukk opp!
Du kan ikke gjøre dette.
Jo da.
Eve?
Eve! Eve!
Slipp meg ut!
Hjelp!
Du har vel ikke engang grått.
Moren din hadde verdens største hjerte.
- Jeg har grått hver dag. - Du kan ikke gråte.
Klart jeg kan.
Du har aldri elsket meg.
Det er sant.
Hvis jeg kan elske, så må det være deg det er noe galt med, ikke meg.
En far skal elske sønnen sin!
Og en mann skal elske kvinner, så vi er vel defekte begge to.
Nå slipper vi å lyve for hverandre mer.
Det er på tide at jeg drar. Nå vet jeg hva den vil at jeg skal gjøre.
- Hva da? - Connor avslørte en grusom hemmelighet.
Sønnen hans voldtok Copeland-jenta.
Sist han hørte fra sønnen var han i kjøpesenteret. Så vi må dit.
Hvorfor det?
Så vi kan ofre dem som har krenket naturens orden.
Bare når vi har blitt renset fra smitten
kommer den til å bevege seg bort og la oss være i fred
og være i harmoni med hverandre igjen.
- Jeg forstår ikke. - Det betyr da enda mer vold?
- Det er meningsfull vold. - Hva er forskjellen?
Å høste liv skaper liv.
- Hvorfor Jay? - Fordi han voldtok jenta.
- Han utløste alt, akkurat som i 1860. - Hvordan vet du det?
Hun har hatt rett om alt annet.
Hvor er fader Romanovs gud?
Vi er klare.
Jeg har funnet en vei.
Bli med oss.
Hjelp oss å gjenopprette orden.
Hjelp!
Vær så snill!
Slipp meg inn!
- Er du bevæpnet? - Nei, jeg skal ikke skade deg.
- Du er herr Copeland! - Hvem er du?
Vic. Jeg jobber i tv-spillbutikken. Slipp meg inn! Jeg kjenner Alex!
- Har du sett henne? - Ja, jeg kom nettopp fra senteret.
Alex løy for oss. Eve har også løyet.
Har du sett om Jay er tilbake?
Nei. Hvordan det?
Han skulle bare hente vann. Det har gått en halvtime.
Han er vel på do eller noe.
Jeg tror...
Jeg tar en spasertur og ser om jeg finner ham.
Vent på moren din.
Det går bra. Jeg kommer straks.
- Alex, hva gjør du her? - Jeg leter etter Jay. Har du sett ham?
- Ikke siden i går kveld. - Hvorfor holder du deg ikke unna ham?
- Shelley... - Man pleier ikke date sin voldtektsmann.
- Takk for hjelpen. - Med mindre det ikke er noe feil på jenta.
Jenta som tåka nektet å røre.
- Jeg ba ikke om din mening. - Synd. For du får den likevel.
Du... Hold opp. Ikke rør henne.
- Hvorfor er du immun mot tåka, Alex? - Shelley, vi har masse ting å gjøre.
La det være.
- Er alt bra med Alex? - Ja, hun har det bra. Hun har overlevd.
- Er hun skadet? - Nei.
- Ikke ennå. - Hva skal det bety?
De holder på å ta helt av der.
- Det er som i The Last Stand. - Hva er det?
Et spill der man forsvarer seg mot zombier og overlevere. Folk går løs på hverandre.
Min måte var å gå fra hus til hus. Hvor skal vi?
Til kjøpesenteret.
Toppen...
Det var moro.
Det var det.
Jeg kan ikke huske at jeg har hatt sex før, men dette må ha vært bra.
Du var helt ok.
Det var nok ikke din første gang.
Jeg lurer på om jeg har en kone et sted.
Det er ingen jeg savner i så fall, og det gjør alt enda rarere.
De på Arrowhead vet det kanskje.
Hvis jeg slo ned en fyr som ville drepe meg
så burde jeg nok ikke dra tilbake dit akkurat nå.
Hadde du...
noen før...
alt dette?
Nei.
Best vi går. De venter på oss.
BRIDGEVILLE KJØPESENTER
Kom inn.
- Wes, hva kan jeg hjelpe deg med? - En matplan.
Jeg prøver å minimere risikoene, men jeg har ikke et ferdig forslag.
Vi skal nok klare oss.
Jeg er soldat. Når folk prater om at hjelp er på vei, så prater de om meg.
Hjelpen burde ha kommet.
- Folk holder knapt ut lenger. - Jeg vet det.
Vi må gjøre noe.
- Jeg jobber med det, som sagt. - Nei, jeg mener med Shelley.
Hun er en oppvigler og folk begynner å høre på henne.
- Hva sier hun nå? - At Alex overlevde tåka...
fordi hun er en del av den, at de hører sammen.
Jøss. Det er rene galskapen.
Vi har mat for et døgn til, og de er klare til å tro på hva som helst.
Jeg skal se hva jeg kan gjøre.
- Hvem er det? - Alex sin far.
Var dere også sammen?
Han har alltid virket litt skeiv.
Du er motbydelig.
De var mye snillere mot meg enn du var.
Selv om det ikke sier så mye med tanke på hvor gal du er.
Du vet vel at mamma var redd for deg?
Hun var redd for deg.
Hun trodde nok at hun elsket deg. Det gjorde hun ikke.
Hun hadde ikke hjerte til å medgi det, men hun visste det.
Visste hva?
Du er et monster.
Ikke kuksugingen, det aksepterte hun.
Det hadde jeg gjort også om du hadde vært fornuftig.
- Du lyver. - Alle pillene hun tok...
- Hun holdt ikke ut med deg. - Ikke si sånt!
Jeg vet hva du kalte henne. Hun fortalte meg det.
Hun nektet å forlate deg. Jeg ville ikke la henne bli et offer.
Du har hatt en skrue løs alltid. Det var derfor hun gikk ut dit.
- Det var derfor hun var så redd. - Hun elsket meg!
Ingen kan elske deg. Ikke den du virkelig er.
- Alex elsker meg. - Til hun finner en som kan knulle henne!
Jeg gjorde det!
Jeg måtte.
Jeg kunne ikke la henne velge en som Jay.
Det er ok.
Hun elsker meg.
Mamma elsker meg.
Du...
Du elsker meg.
- Hvem pokker er han? - Vic. Kul delfin.
- Han er ok. Han kan bli. - Det er problemer i senteret.
- Vi skal dit. - Hvor er Adrian?
Han er fortsatt der.
Faen.
- Herregud, Adrian. Hva skjedde? - Han... Han prøvde å drepe meg.
Adrian, det er ok.
Han ble gal. Helt vanvittig.
Adrian, her, her...
Press den mot det.
Han tenkte ikke klart, ok?
Jeg er lei for det. Jeg burde blitt med deg.
- Nå har jeg ingen. - Nei da...
Adrian. Adrian, du har oss.
Du har oss. Du kommer alltid til å ha oss, ok?
Du kommer alltid til å tilhøre familien.
Ok, få se...
Du trenger desinfeksjonsmiddel. Hvor er medisinene?
- På badet. - Ok.
Sett deg.
- Takk. - Klart det.
- Jeg trenger jod. - Det burde være der.
Øverste hylle. Kanskje litt plaster bare.
Nei, jeg tar ingen sjanser med deg. Få se...
Ok.
Ålreit...
Du...
Slapp av.
- Lover du? - Hva?
Lover hva da?
At jeg alltid vil være en del av familien din, under alle omstendigheter?
Jeg lover.
Til og med om jeg har gjort noe dumt?
Adrian, slapp av.
Jeg skal ikke forlate deg, ok?
Få se om vi finner noe annet.
Hvorfor har dere...?
Jeg ville bare ikke være alene.
Hva?
- Hva sa du? - Jeg kunne ikke miste henne.
Hun er den eneste som elsker meg.
Jeg er så lei for det.
Adrian.
Adrian, hva gjorde du?
Hva gjorde du? Hva gjorde du?
Du sa at jeg alltid ville være en del av familien deres.
Under alle omstendigheter.
Det gjør vondt.
Jay hadde tenkt å ta henne fra meg.
Bli der!
Du trenger hjelp.
Ikke si sånt.
Jeg er ikke syk. Jeg er ikke noe misfoster.
Du... Du sa...
Du sa at jeg alltid skulle være en del av familien din.
- Og det er sant. - Men du er som alle andre.
Nei, Adrian.
Nei.
- Ned på kne. - Adrian.
Ned!
Ok, ja da.
Jeg står på kne, Adrian. På kne.
Jeg elsker henne. Jeg skal beskytte henne.
Jeg skal beskytte dem begge.
Adrian, vær så snill! Ikke gjør det.
Jeg er lei for det.
Adrian, vær så snill!
- Adrian, hva skjedde? - Hvor er Kevin?
- Han... - Adrian, ro deg ned.
- Du må si hvor han er. - Han er død!
Nei, nei...
Faen!
Pappa drepte ham.
Er du sikker?
Han skjøt ham i ansiktet.
Jeg prøvde.
- Hva gjør vi? - Drar til kjøpesenteret.
Hvorfor? Det var Kevin som ville dit.
Vi... la oss bare komme oss vekk herfra.
Nei, nei!
Jeg lovet ham... Jeg lovet å beskytte dem.
Jeg lovet å ta hånd om dem.
Ok.
Har du barn?
Ikke så vidt jeg vet.
Ikke noe annet får deg til å føle deg så stor
og så utilstrekkelig på samme tid.
Alex hadde ingenting med tåka å gjøre.
Men jeg...
orket ikke å se henne i live.
Lykkelig, dessuten.
Det var du som anla brannen.
Shelley, du må slutte med denne galskapen.
De begynner å tro deg.
Tilstå, ellers gjør jeg det for deg.
Jeg ville gjøre det.
Så jeg gikk til kontoret ditt for å prate.
Tenk deg min forundring da jeg fant mat der!
Du hadde ingenting der å gjøre.
Hvordan tror du de reagerer når de får høre at du har et eget lager?
Jeg gjør så godt jeg kan. Jeg prøver bare å være til hjelp.
Du vil sende folk ut for å lete etter mat selv om vi har mat her.
Noen må holde i roret.
Det er viktig at jeg holder meg i live. For alles sikkerhet.
Vi er vel gale begge to.
Skal du tilstå?
Jeg...
Nei. Shelley...
Eller skal jeg gjøre det for deg?
Nei! Snille deg, Shelley, vent!
Nei, nei...
- Slipp meg. - Det er jo for alles sikkerhet.
Du klarer deg nok, selv etter at du har blitt kastet ut.
Vær hos datteren din.
Er du klar?
- Jeg tror... - Du vil bli her.
- Og de andre? - De våget ikke si noe.
De ville ikke skuffe deg.
Det er ikke det at vi ikke tror deg.
Det er tryggere her.
Vi vil vente og se.
Jeg forstår.
Gjør du?
Takk.
Må hun velsigne deg.
- Hvor er de? - De vil bli. De skammer seg.
Det er virkelig fint her.
Er du klar?
Ja.
Å høste liv skaper liv.
Slipp oss ut!
Hjelp.
Hjelp!
- Hva skjedde? - Jeg fant henne sånn.
- Du gjorde det. - Nei, vent!
- Jeg hørte dere tidligere. - Vent!
Hvem skulle ellers ha gjort det?
Alex.
Det var Alex. Jeg så henne løpe av sted.
Shelley må ha vært på sporet av noe.
Det var Alex.
Tekst: Nina Maria Eidheim